Următorul film animat este o adaptare a Exodului.
Deși s-a făcut uz de licențe artistice și istorice,
credem că acest film a păstrat esența, valorile și integritatea
unei povești de căpătâi pentru credința a milioane de oameni.
În Biblie, povestea lui Moise poate fi găsită în Cartea Exodului.
PRINȚUL EGIPTULUI
Nămol.
Nisip.
Apă.
Paie.
Mai repede!
Nămol, și ridică!
Nisip, și trage!
Apă, și ridică!
- Paie. - Mai repede!
Cu mușcătura biciului
Pe umărul meu,
Cu sarea transpirației
Pe sprânceană.
Elohim, zeu din înălțimi,
Nu-ți auzi norodul strigând?
Ajută-ne acum,
La astă oră întunecată!
Mântuiește-ne!
Auzi-ne ruga, Mântuiește-ne!
Stăpân a toate, Amintește-ți de noi,
Pe acest nisip încins!
Mântuiește-ne!
Ne-ai promis o glie!
Du-ne pe Tărâmul Făgăduinței!
Yal-di ha-tov veh ha-rach,
Al ti-ra veh al tif-cha-d.
Fiul meu, Nu am nimic să-ți dau,
Decât o șansă la viață.
Mă rog să ne regăsim.
Dacă ne va mântui...
Auzi-ne ruga! Mântuiește-ne de disperare!
Anii de sclavie Nu-i mai putem îndura.
Mântuiește-ne!
Ne-ai promis o glie.
Mântuiește-ne! Scapă-ne de sclavie!
Du-ne pe Tărâmul Făgăduinței!
Taci, pruncul meu,
Liniștește-te, nu plânge.
Dormi, legănat de pârâu.
Dormi și amintește-ți
Ultimul meu cântec de leagăn,
Ca să fiu cu tine când visezi.
Râule, o, râule,
Curgi lin pentru mine!
Porți cu tine ceva de preț.
Știi vreun loc În care poate trăi liber?
Râule, du-l acolo!
Frățioare, ești salvat Și vei fi în siguranță
Căci am o rugăciune Doar pentru tine.
Crești, frățioare,
Întoarce-te într-o zi,
Vino să ne mântuiești pe noi.
Mami!
Vino, Ramses, i-l vom arăta faraonului pe noul tău frățior...
Moise.
Mântuiește-ne!
Trimite un păstor să ne îndrume!
Du-ne pe Tărâmul Făgăduinței!
Mântuiește-ne!
Mai repede, mârțoagelor! Parcă ați fi catâri!
- Ramses, ai vrea să fii și tu pe zid? - Da, într-o bună zi.
Nu vrei acum?
Era să mă omori!
Haide! Unde ți-e simțul umorului?
Umor vrei?
Moise?
Recunoaște, Moise! Mereu ai fost mai jos ca mine.
Da, și nu mi-a plăcut ce-am văzut.
- Al doilea născut, al doilea loc! - Nu pentru mult timp!
Sari!
Crezi că vom avea necazuri pentru asta?
Nici vorbă.
De ce mă chinuiesc zeii
cu niște fii atât de nechibzuiți și lipsiți de buna cuviință?
- Tată, ascultă... - Tăcere! Grăiește faraonul!
Eu vreau să ridic un imperiu,
iar voi nu știți decât să vă distrați prăpădindu-l.
Chiar nu v-am învățat nimic?
Nu fi prea aspru cu tine, Maiestate. Ești un dascăl excelent.
Nu e vina ta că fii tăi nu au învățat nimic.
- Au învățat să hulească. - Adevărat.
Tată, e vina mea.
Eu l-am îmboldit pe Ramses, așa că eu sunt responsabil.
"Responsabil".
Tu știi ce înseamnă acest cuvânt, Ramses?
Înțeleg, tată.
Și înțelegi ce ți-a fost hărăzit prin naștere?
Vechile tradiții.
Când voi trece în lumea celor drepți,
tu vei deveni Luceafărul Dimineții și al Serii.
Stricăciunile de la un templu nu distrug secole de tradiție.
Dar o verigă slabă poate rupe lanțul
unei mărețe dinastii!
Puteți să plecați.
Tată.
Tată?
Știi bine că a fost vina mea.
Chiar trebuie să fii atât de aspru cu el?
Moise, tu nu va trebui să porți niciodată o povară
ca cea a coroanei pe care i-o voi lăsa lui Ramses.
Nu trebuie să se lase abătut de la drumul său,
nici chiar de către tine, fiul meu.
Tot ce își dorește... este încuviințarea ta.
Știu că se va ridica la înălțimea așteptărilor tale.
Trebuie doar să-i oferi șansa.
Poate. Așa o fi.
Du-te acum. Vă voi revedea diseară.
- A ieșit bine. - Pleacă.
Putea să fie și mai rău.
"Veriga slabă din lanț". Așa m-a numit.
Ce-i drept, ești jalnic.
Sunt iresponsabil, nesocotesc tradițiile...
Mai avea puțin și mă acuza că am distrus dinastia.
Îmi și imaginez. "S-au năruit piramidele!"
Normal că tu poți râde.
Statuile crăpând și răsturnându-se, Nilul secând...
Vei reuși de unul singur să nimicești cel mai mare regat de pe Pământ.
Lămurește-mă și pe mine, Moise...
De ce atunci când tu începi ceva,
eu sfârșesc prin a avea necazuri?
- E Ramses! Ai dat de bucluc! - Treci jos!
- Ne datorezi scuze. - Lucrurile mele noi!
- Sunt atât de supărat! - De-acum nu mai contează.
- Vei plăti pentru asta! - Îi vom spune faraonului!
- Uită-te și tu! Sunt leoarcă! - Am înțeles.
Știi care e problema ta, Ramses? Îți pasă prea mult.
Iar problema ta este că nu-ți pasă deloc.
În cazul ăsta, ție îți pasă mai mult decât mie
că am întârziat la banchet, de exemplu?
S-a zis cu mine! Tata mă va ucide!
Nu-ți face griji. Nimeni nu ne va vedea intrând.
"Nimeni nu ne va vedea."
Tinerii prinți!
Ramses, tocmai ai fost numit prinț-regent.
De-acum, tu vei supraveghea lucrările toate templele.
Îți sugerez să mergi acolo
și să-i mulțumești tatălui tău.
Din câte se pare, Moise, cineva a considerat
că are nevoie de o șansă.
Mărite faraon, propun ca înalții preoți
să-i ofere tribut noului lor regent.
Excelentă idee! Hotep! Huy!
Huy.
- Fata madiană. - Bună idee!
Du-te și adu-o.
Prin puterea lui Ra,
vă vom delecta și vă vom încânta
cu o apariție exotică furată dintr-un ținut îndepărtat.
Îți oferim această floare delicată a deșertului.
Să cercetăm această... floare a deșertului.
Mai degrabă, o cobră a deșertului.
Nu prea te pricepi să îmblânzești șerpii.
Tocmai de asta ți-o dau ție.
- Nu, ești mărinimos, dar... - Eu nu voi fi dată nimănui.
Mai ales unui țânc arogant și răsfățat de la palat!
Îi permiți să-ți vorbească așa?
Vei arăta respectul ce i se cuvine unui prinț al Egiptului.
Îți arăt tot respectul ce ți se cuvine...
Deloc!
Nu. Stați!
- Stai locului! - Dezleagă-mă!
- Cer să mă eliberezi! - Stai locului!
- Dă-mi drumul! - Cum dorești.
Tu, de colo, du-o să se usuce,
apoi, să fie trimisă în iatacul prințului Moise.
Cu voia Măriei Tale, tată, prima mea faptă ca regent
este să-l numesc pe Moise
întâiul arhitect regal.
Așa...
Vino.
Gărzi!
Prințe Moise.
E un om legat în iatacul meu.
- Mergeți să vedeți! - Imediat, sire.
Vă rog, am nevoie de apă. Mă așteaptă un drum lung.
- Domnul să te aibă în pază. - Mulțumesc.
Îmi pare rău. Îmi pare atât de rău. Eu...
Te rog, iartă-mă.
Nu mă așteptam să te văd pe tine.
Tocmai aici, la ușa noastră.
- În sfârșit! - "În sfârșit"?
Nu ți-am spus eu, Aaron? Știam că se va întoarce la noi.
- Miriam, vrei să fim biciuiți? - Știam că ții la libertatea noastră.
Libertate? De ce mi-ar păsa mie de asta?
Fiindcă ești... Ești fratele nostru.
Ce?
- Nu ți-au spus? - Cine și ce să-mi spună?
Dar ai venit aici! Trebuie să știi!
- Ai grijă, sclavo! - Bunul meu prinț...
E ostenită de la atâta muncă.
Nu că ar fi fost prea multă. Ba chiar ne-a plăcut.
Dar e zăpăcită și nu știe cu cine vorbește.
Știu cu cine vorbesc, Aaron! Știu cine ești.
- Și nu ești un prinț al Egiptului. - Miriam.
- Ce-ai spus? - Înălțimea Ta, nu o asculta.
Vino, Miriam. Pot să vorbesc ceva cu tine?
Nu, Aaron. Nu! Te rog, Moise, trebuie să mă crezi.
- Destul! - Te-a născut mama mea, Iochebed.
- Încetează! - Ești fratele nostru!
Ai întrecut măsura. Vei fi pedepsită!
Nu! Te rog, Înălțimea Ta!
E bolnavă. Foarte bolnavă. Îți cerem îndurare.
- Te rog, Miriam, să mergem. - Nu, Aaron.
Mama ți-a dat drumul pe apă, în coș, ca să-ți salveze viața!
Să-mi salveze viața? De cine?
Întrebă-l pe cel căruia-i zici "tată".
- Cum îndrăznești? - Dumnezeu te-a ales să ne salvezi.
- Ajunge! - Și o vei face, Moise, ne vei salva.
Am zis că ajunge!
Vei regreta această noapte.
Taci, pruncul meu,
Liniștește-te, nu plânge.
Dormi, legănat de pârâu.
Dormi și amintește-ți
Ultimul meu cântec de leagăn,
Ca să fiu cu tine când visezi.
L-ai văzut? E Moise.
Scânteind sub lumina Lunii,
Rece și curată, Tot ce-am cunoscut,
Tot ce mi-am dorit.
Dulce mireasmă de smirnă,
Odăi elegante de alabastru,
Tot ce mi-am dorit vreodată!
Acesta e căminul meu,
Cu tatăl, mama și fratele meu,
Atât de nobili, atât de puternici.
Acum, am ajuns acasă,
Printre odoarele mele,
Aici mi-e locul.
Iar de se îndoiește careva,
Se înșală amarnic!
Eu sunt prințul Egiptului,
Fiu al mândrei istorii
Întipărite pe fiecare perete!
Cu siguranță, Asta e tot ce mi-am dorit,
Tot ce mi-am dorit,
Tot ce...
Mi-am dorit.
Evreii se înmulțiseră peste măsură.
S-ar fi putut ridica împotriva noastră.
Tată, spune-mi că nu ai făcut asta.
Moise,
uneori, pentru binele obștii,
trebuie făcute sacrificii.
Sacrificii?
Fiul meu...
Erau doar sclavi.
Moise?
Aici m-ai găsit?
Moise, te rog, încearcă să înțelegi.
Așadar, tot ce am crezut,
tot ce sunt... e o minciună.
Nu.
Ești fiul nostru și te iubim.
De ce m-ați ales pe mine?
Nu am făcut-o noi, Moise.
Zeii au făcut-o.
Aceasta e casa ta, fiul meu.
Aici te-a adus râul,
Fiindcă a ales acest loc
Să-ți fie cămin.
Acum știi adevărul, scumpule,
Dă uitării și fii fericit.
Când zeii îți trimit O binecuvântare,
Nu-i întrebi de ce-au făcut-o.
Azi-noapte, zeii mi-au trimis o viziune.
Nu voi restaura acest templu. Îl voi face mai mare
și mai splendid decât orice alt templu din Egipt.
Ridică-te!
Moise! Privește!
Micul nostru accident s-a dovedit a fi o oportunitate.
- Ridică-te, bătrâne! - Tata va fi atât de mulțumit...
Pune osul la treabă!
Mai repede!
Și e abia începutul.
O poartă va da către un nou oraș, clădit din calcar alb,
mai orbitor decât Soarele.
Iar aici, statuia lui Hapi.
Am zis, mai repede!
Oprește-te!
- Cineva trebuie să-l oprească! - Nu putem face nimic.
Oprește-te.
Oprește-te!
- Lasă-l în pace! - Moise!
Dați-vă la o parte! Mișcați!
Cine a făcut asta?
Acolo, sus! El e!
Moise!
Moise, ce se petrece? Moise!
- Moise! - Lasă-mă să trec!
- Nu, așteaptă! - Ai văzut și tu, am ucis un om.
Ne putem ocupa de asta. Va fi ca și cum nu s-ar fi întâmplat.
Nimic din ce spui tu nu poate schimba ce am făcut.
Eu sunt Egiptul, Luceafărul Dimineții și al Serii.
De voi zice că ziua e noapte, așa va sta scris,
iar tu vei fi așa cum spun eu că ești.
Eu spun că ești nevinovat!
Nu contează ce spui tu! Nu înțelegi.
Nu mai pot sta aici.
- Moise! - Nu!
Tot ce credeam a fi adevăr s-a dovedit a fi o minciună.
Nu sunt cine crezi tu.
Ce tot spui?
Întreabă-l pe bărbatul căruia îi spuneam cândva "tată".
Moise?
Te rog.
Adio, frate!
Moise!
Nu.
Așteaptă!
Te rog...
Ce faceți?
- Ajutor! - Lăsați-ne oaia să bea!
Lăsați-ne în pace! Plecați!
Încetează!
Tatăl meu e înaltul preot al Madianului!
Veți avea mari probleme!
Voi, de colo... Astea nu sunt cămilele voastre?
- Nu, nu! - Opriți-vă!
Ce faceți, fetelor?
Încercăm să-l scoatem din puț pe bărbatul cel nostim.
Încercați să-l scoateți din puț pe bărbatul cel nostim...
Pe asta n-am mai auzit-o.
Vai de mine! Stai liniștit!
Te scoatem noi. Ține-te bine!
Tu.
De asta spune tata că nu se va căsători niciodată.
Nu trebuie să faceți asta. Doamnelor, pot și eu să...
Nu, nu acolo, te rog. Mă gâdil.
Doamnelor, m-ați curățat din cap și până în picioare.
M-am înșelat.
Faceți loc! Vreau să-l văd!
Fii binevenit!
Nu te simți ca un străin pe aceste meleaguri.
Ai fost trimis de pronia cerească.
La noapte, vei fi onoratul meu oaspete.
Tatăl meu, Ietro, înaltul preot al Madianului.
- Stai lângă mine. - Bine.
- Nu încă. - Scuze.
Copiii mei, să mulțumim pentru abundența de hrană.
Și să mai mulțumim pentru prezența
acestui curajos tânăr pe care-l cinstim în această seară.
Vă rog, domnule, aș prefera să nu o faceți.
N-am făcut nimic onorabil în toată viața mea.
Mai întâi, ai eliberat-o pe Sefora din Egipt,
apoi le-ai apărat de tâlhari pe fiicele mele mai mici.
Crezi că asta e nimic?
Pare-se că nu știi ce e demn de onoare.
Un singur fir dintr-o tapiserie, Oricât de colorat ar fi,
Nu-și vede însemnătatea În țesătura mai mare.
Iar piatra ce stă în vârful Muntelui cel falnic
Se crede oare mai importantă Decât cele de la poale?
Cum poți vedea Cât prețuiește viața ta
Sau ce ți-a fost sortit?
Nu poți privi Prin ochii unui om.
Trebuie să-ți privești viața,
Privește-ți viața Prin ochii Cerului!
- Dansează cu mine. - Nu știu cum.
Un lac de aur în deșert Nu face cât un pârâu răcoros,
Iar pentru o oaie rătăcită, Păstorul e mai presus de regi.
Dacă un bărbat pierde tot ce are, Oare nu mai înseamnă nimic
Sau e doar începutul Unei vieți mai luminoase?
Cum poți măsura un om După avuție, tărie sau mărime?
După câte a dobândit Și după câte a oferit...
Răspunsul va veni,
Răspunsul va veni La cel care încearcă
Să-și privească viața Prin ochii Cerului!
De asta împărțim cu tine Tot ce-i al nostru,
Deși nu avem dare de mână.
Când nu ai nimic, E de-ajuns pentru toată lumea.
Nicio viață nu poate scăpa De schimbare și de noroc
Și chiar de nu știi toți pașii...
- Dansează cu mine. - Nu, eu...
Trebuie să te prinzi în dans.
Cum poți judeca un bărbat După ce clădește și ce cumpără?
Nu poți vedea Cu ochii tăi de pe Pământ,
Privește prin ochii Cerului.
Privește-ți viața,
Privește-ți viața Prin ochii Cerului!
Te iubesc.
E prea devreme pentru asta.
Moise.
Iată-mă.
Scoate-ți sandalele din picioare,
căci pământul pe care calci este sfânt.
Cine ești?
Eu sunt ceea ce sunt.
Nu înțeleg.
Eu sunt Dumnezeul străbunilor tăi,
Avraam, Isaac și Iacov.
Te-a născut mama mea, Iochebed. Ești fratele nostru!
Ce vrei de la mine?
Am văzut cum e prigonit poporul Meu în Egipt
și i-am auzit strigătele.
Oprește-te! Lasă-l în pace!
Așa că îl voi scoate din robie
și îl voi aduce pe meleaguri bune,
unde curge cu lapte și miere.
Iar la faraon
te voi trimite pe tine.
Pe mine? Cine sunt eu să-i conduc pe acești oameni?
Nu mă vor crede. Nici măcar nu mă vor asculta.
Te voi învăța ce să spui.
Lasă-mi poporul să plece!
Dar eu am fost dușmanul lor.
Eu am fost prințul Egiptului, fiul celui care le-a ucis copii.
Ți-ai ales greșit solul.
Cum aș putea măcar să vorbesc cu acei oameni?
Cine a făcut gura omului?
Cine l-a făcut pe surd, pe mut, pe văzător și pe orb?
N-am fost Eu acela? Acum du-te!
Moise,
voi fi cu tine când vei merge la regele Egiptului.
Dar faraonul nu va asculta.
Așa că-Mi voi întinde mâna
și voi lovi Egiptul
cu toate minunile Mele.
Ia toiagul, Moise.
Cu acesta, vei înfăptui minunile Mele.
Voi fi cu tine, Moise.
Moise.
Dar ești un singur om, Moise.
Sefora...
Te rog.
Privește-ți familia.
Ei sunt liberi.
Ei au un viitor.
Au speranțe și visuri
și promisiunea unei vieți tihnite.
Asta îmi doresc pentru oamenii mei.
Și de asta va trebui să duc la bun sfârșit sarcina
pe care mi-a dat-o Dumnezeu.
Vin cu tine.
Ramses.
Moise? Ești chiar tu?
Moise!
Unde ai fost? Credeam că ai murit.
Uită-te la tine! Faraon.
Uită-te la tine! Ce-i cu veșmintele astea?
Ramses, mă bucur să te revăd!
Scuză-mă, Maiestate...
Ținem să îți reamintim că acest om a comis o crimă gravă împotriva zeilor.
Nu ne face plăcere să pomenim.
Dar legea spune clar că pedeapsa pentru o asemenea crimă...
- Moartea! - Ezităm să o spunem.
Tăcere! Vorbește faraonul.
Eu sunt Luceafărul Dimineții și al Serii.
Ramses...
Va fi după voia mea.
Îl iert de toate crimele de care este acuzat
și se va da de veste că el e fratele nostru, Moise,
prințul Egiptului.
Ramses,
în inima mea, îmi ești frate,
dar lucrurile nu mai pot fi așa cum erau odinioară.
Nu văd niciun motiv.
Știi că sunt evreu, iar Dumnezeul evreilor mi s-a arătat.
Ce?
Îți poruncește să-i dai drumul poporului Său.
Îmi poruncește?
Iată puterea lui Dumnezeu!
Impresionant.
Prea bine, Moise, o să intru în joc.
Hotep. Huy.
Dați-i răspunsul nostru acestui îmblânzitor de șerpi.
Prin puterea lui Ra.
Mut.
Nut.
- Khnum. - Ptah.
- Nephthys. - Nekhbet.
- Sobek. - Sekhmet.
Sokar. Selket. Reshpu.
- Wadjet. - Anubis.
- Anukis. - Seshmu.
- Meshkent. - Hemsut.
- Tefnut. - Heket.
- Mafdet. - Ra, Mut, Nut, Ptah.
Hemsut, Tefnut, Sokar, Selket.
Seshmu, Reshpu, Sobek, Wadjet.
Heket, Mafdet, Nephthys, Nekhbet, Ra!
Crezi că ai prieteni sus-puși
Care să ne pună pe fugă?
Iartă zâmbetul de pe fața noastră.
Vei afla ce e puterea După ce vom termina.
Fiule...
Te joci cu băieții mari acum.
- Te joci cu băieții mari acum. - Ce drăguț.
- Fiecare vrajă și fiecare gest... - Îți arată cine e cel mai bun.
Te joci cu băieții mari acum.
- Încetează cu misiunea nesăbuită. - Privește un adevărat magician...
Cum face o demonstrație.
Ia-ți surceaua, băiete.
Te joci cu băieții mari acum.
Prin măreția lui Horus, Vei îngenunchea în fața noastră,
Pleacă-te sub puterea noastră!
- Te-ai prefăcut... - Și te-ai bătut...
Ca să-ți arătăm Că nu-ți purtăm pică,
Poți fi acolitul nostru.
Dar, mai întâi, vei îngenunchea
Sau îți vei săpa singur mormântul.
Te joci cu băieții mari,
Te joci cu băieții mari acum!
Le-a plăcut.
Moise, te cunosc prea bine.
Despre ce e vorba?
Ramses, privește.
Ce vezi?
Un Egipt mai măreț decât cel al tatălui meu.
Eu nu asta văd.
Moise, nu pot schimba ce vezi tu.
Trebuie să păstrez vechile tradiții.
Port greutatea coroanei tatălui meu.
Încă n-ai înțeles ce a fost SETI?
A fost un mare lider.
Mâinile sale au fost mânjite cu sângele a mii de copii.
- Sclavi. - Poporul meu.
Și nu mă mai pot ascunde în deșert în timp ce ei suferă...
...la cheremul tău.
Așadar...
...te-ai întors doar ca să-i eliberezi.
Îmi pare rău.
Da.
Speram...
Eu nu-l cunosc pe acest Dumnezeu.
Și nu voi elibera poporul tău.
Ramses, te rog, trebuie să asculți...
Nu voi fi veriga slabă!
Spune-le oamenilor tăi că, începând de astăzi,
vor munci de două ori mai mult, mulțumită Dumnezeului tău.
Sau, poate, mulțumită... ție?
E Moise.
Moise!
Ia spune, Moise,
cum te simți când ești aruncat la pământ?
Nu am vrut să vă provoc și mai multă suferință.
Încerc doar să fac ce mi-a spus Dumnezeu.
Dumnezeu? Când a început să-I pese lui Dumnezeu de noi?
De fapt, Moise, când a început să-ți pese ție de sclavi?
Atunci când ai aflat că ai fost unul dintre noi?
Nu-l asculta.
Nu, are dreptate.
Nu am văzut fiindcă nu am vrut să văd.
Așa deci, nu ai văzut fiindcă nu ai vrut să vezi.
În cazul ăsta, totul e în regulă, nu-i așa?
Aaron! Să-ți fie rușine!
Miriam.
Îmi pare atât de rău.
Moise, ascultă-mă.
Sunt sclavă de când mă știu,
iar Dumnezeu nu mi-a răspuns la rugăciuni, până acum.
Dumnezeu te-a salvat din râu,
te-a adus pe calea cea bună,
iar acum te salvează de mânia faraonului.
Dumnezeu nu te va abandona,
așa că nici tu să nu ne abandonezi pe noi.
Miriam, unde te duci?
Miriam.
Mingea dispare. Unde este? E în mâna sa.
Ramses!
Lasă-mi poporul să plece!
Încă îi dai înainte cu asta?
- Continuați. - Nu ne mai poți ignora!
Destul! Nu vreau să mai aud de nerozia asta cu evreii.
Aduceți-l la mine!
- Moise! - Nu!
Ia toiagul în mână, Moise.
Tată.
- Este... - Sânge!
Sânge!
Hotep! Huy! Explicați-mi asta!
Stai fără grijă, Maiestate...
Vom demonstra puterea superioară a zeilor noștri.
Prin puterea lui Ra!
Renunță la misia ta zadarnică, Moise!
Destul ți-am suportat nazurile.
Trebuie să se termine acum.
Nu, Ramses.
E abia începutul.
Dar, Moise, nu ai văzut ce s-a întâmplat?
Preoții au făcut același lucru.
Încă suntem sub puterea faraonului.
Da, Aaron, e adevărat, faraonul are puterea.
Poate să vă ia hrana, casa, libertatea.
Poate să vă ia fiii și fiicele.
Cu un singur cuvânt,
faraonul vă poate lua viața.
Dar există un lucru pe care nu vi-l poate lua:
credința voastră.
Credeți, căci vom vedea minunile Domnului.
Voi trimite molimă și ciumă În casa și în patul tău,
În râuri, pe străzi, În băutura și în pâinea ta,
Peste vite, peste oi Și peste boii de pe câmpuri,
În visele și-n somnul tău, Până-ți voi frânge cerbicia.
Voi trimite roiul Și voi trimite puhoiul,
Așa grăit-a Domnul!
Cândva te numeam frate
Și credeam că tot ce-mi doresc E să te fac să râzi.
Voi trimite trăsnetul din cer Și voi trimite ploaie de foc.
Chiar și acum îmi doresc Ca Domnul să fi ales pe altul.
Să te lovesc cu furia Sa E ultimul lucru ce mi-am dorit.
Voi trimite grindină aprinsă Peste câmpuri și peste orașe.
Asta a fost casa mea.
Durerea și distrugerea Mă supun la mari cazne.
Cei fără de vină suferă
Din cauza îndărătniciei Și mândriei tale!
Voi trimite lăcuste în vânt, Cum nu s-a mai pomenit,
Pe fiecare frunză și fiecare lujer, Până nu va mai rămâne nimic verde.
Îmi voi trimite urgia Și-mi voi trimite sabia,
Așa grăit-a Domnul!
Tu, cel pe care-l numeam frate, De ce vrei să atragi o nouă năpastă?
Îmi voi trimite urgia Și-mi voi trimite sabia...
- Lasă-mi poporul să plece! - Așa grăit-a Domnul!
Așa grăit-a Domnul!
Tu, cel pe care-l numeam frate,
Cum ai ajuns să mă urăști atât?
Asta ți-ai dorit?
Voi trimite roiul Și voi trimite puhoiul!
Inima-mi va deveni de piatră
Și oricât de amarnic vom pătimi,
Asta nu se va schimba...
Nu-ți voi lăsa niciodată Poporul să plece!
Așa grăit-a Domnul!
- Nu voi lăsa... - Lasă...
- ...Poporul tău... - ...Poporul meu...
- ...Să plece! - ...Să plece!
Ramses?
Lasă-mă să ghicesc.
Vrei să... îți las poporul să plece.
Speram să te găsesc aici.
Ieși!
Ramses, trebuie să punem capăt acestor nenorociri.
Ramses, te rog, vorbește cu mine.
Întotdeauna am putut vorbi aici.
Locul acesta...
Atâtea amintiri.
Îmi amintesc
cum ai schimbat capetele zeilor în templul lui Ra.
Dacă nu mă înșală memoria,
și tu erai acolo, schimbând capete alături de mine.
Nu, tu ai fost. Eu nu am făcut asta.
Ba da, ai pus capul hipopotamului la crocodil, iar pe al crocodilului...
- La șoim. - Da!
Preotul a crezut că e semn prevestitor și a postit două luni.
Tata a fost foc și pară. Mereu mă băgai în buclucuri.
Dar...
...erai întotdeauna acolo,
gata să mă scapi de necazuri.
De ce nu pot fi lucrurile așa cum erau odinioară?
Tată.
E atât de întuneric.
Mi-e frică.
El ce caută aici?
Nu el a făcut toate astea?
Ba da.
Dar nu pot să nu mă întreb...
De ce?
Fiindcă niciun regat nu ar trebui ridicat pe spinările sclavilor.
Ramses, încăpățânarea ta a adus suferința asupra Egiptului.
Toate s-ar opri dacă i-ai lăsa pe evrei să plece.
Nu mi se va spune ce să fac. Nu mă voi lăsa amenințat.
Eu sunt Luceafărul dimineții și al serii. Eu sunt faraonul.
Se apropie ceva mult mai rău decât cele care au fost până acum.
Te rog, renunță la disprețul tău pentru viață,
înainte să distrugă tot ce-ți este drag.
Gândește-te la fiul tău!
Mă gândesc.
Voi, evreii, mi-ați dat numai bătăi de cap.
Tatăl meu știa mai bine cum să se ocupe de voi.
Și cred că e timpul să termin ce a început el.
Întregul Egipt va striga în chinuri,
cum nu a mai strigat și nu va mai striga niciodată!
Ramses, tu ai adus asta asupra ta.
Dumnezeu a venit din nou la mine și mi-a spus:
"Ia un miel,"
"iar cu sângele acestuia,"
"însemnează pragul de sus și stâlpii fiecărei case..."
"Căci la noapte,"
"Mă voi pogorî peste Egipt"
"și-i vor răpune pe cei dintâi născuți."
"Dar când voi vedea sângele de la ușile voastre,"
"voi trece mai departe,"
"iar urgia nu va intra."
Tu și poporul tău
aveți permisiunea mea să plecați.
Lasă-mă!
Multe nopți ne-am rugat,
Fără vreo dovadă Că cineva ne-ar auzi.
În inima noastră, Murmura un cânt al nădejdii
Pe care abia-l înțelegeam.
Acum nu ne mai temem,
Deși avem atâtea motive,
Noi mutam munții din loc
Cu mult înainte să știm că putem.
Pot exista miracole
Când ai credință,
Deși speranța e firavă,
E greu de răpus.
Cine știe ce miracole
Poți înfăptui?
Când ai credință,
Cumva vei reuși.
Vei reuși prin credință.
În aceste vremuri întunecate,
Când rugăciunile S-au dovedit a fi zadarnice,
Speranța, ca păsările călătoare,
Prea ușor își lua zborul.
Dar acum mă aflu aici,
Cu inima atât de plină, Nu-mi pot explica,
Caut credință și rostesc cuvinte
Pe care nu credeam că le voi zice.
Pot exista miracole
Când ai credință.
Deși speranța e firavă,
E greu de răpus.
Cine știe ce miracole
Poți înfăptui?
Când ai credință,
Cumva vei reuși.
Vei reuși prin credință.
A-shi-ra I'A-don-ai
Ki ga-oh ga-ah
A-shi-ra I'A-don-ai
Ki ga-oh ga-ah
Mi-cha-mo-cha ba-elim Adonai
Mi-ka-mo-cha
Ne-dar ba-ko-desh.
Na-chi-tah v'-chas-d'-cha
Am zu ga-al-ta,
Na-chi-tah v'-chas-d'-cha
Am zu ga-al-ta.
A-shi-ra, A-shi-ra, A-shi-ra.
A-shi-ra I'A-don-ai ki ga-oh ga-ah,
Mi-cha-mo-cha ba-elim Adonai,
Mi-ka-mo-cha ne-dar ba-ko-desh.
Na-chi-tah v'-chas-d'-cha am zu ga-al-ta,
Na-chi-tah v'-chas-d'-cha am zu ga-al-ta.
A-shi-ra, A-shi-ra,
A-shi-ra.
Pot exista miracole
Când ai credință.
Deși speranța e firavă,
E greu de răpus.
Cine știe ce miracole
Poți înfăptui?
Când ai credință,
Cumva vei reuși.
Acum vei reuși.
Vei reuși prin credință.
Cu acest toiag,
vei înfăptui minunile mele!
Lasă-l!
Da, și eu.
Nu stați și vă uitați! Omorâți-i!
Omorâți-i pe toți!
Soldații! Vin!
Moise!
- Repede! Te țin eu! - Țărmul!
Nu!
Mulțumesc.
Moise!
Adio, frate!
Privește-ți poporul, Moise.
Sunt liberi.
Mântuiește-ne!
Traducerea și adaptarea: Nahrmer
Sincronizare și revizuire: muLineZu